- Drăguță mașină. - Da, știu.
- Pe mine mă cauți? - Nu te mai caut.
Bine. Atunci mișcă-ți fundul de pe mașină.
Mă enervez destul cu urmele lăsate de muncitorii de la magazinul ăla.
Ești surd?
Urgențele.
Vreau să anunț uciderea brutală a unui polițist.
- Am uitat ce bună ești când ești nervoasă. - Și eu am uitat ce ușor te pot bate.
- Bună încercare! - Nu-mi vine să cred că am reușit.
Doi urmăritori de la Divizie. Unul în tren, unul pe stradă.
Cred că și sateliții s-au încins. Am fix zece minute.
- Te urmărește Amanda? Ce cauți aici? - Eu am chemat-o.
- Ce vești ai? - Amanda controlează complet Divizia.
Merge pe-acolo de zici că a câștigat concursul "Top Model".
Superiorii sunt morți, nu mai are limite.
Și știi ce face cu toată puterea? Nimic.
N-a activat nicio misiune, nu-i nimic în derulare.
Nu se ocupă decât de propagandă.
Uită-te și tu. Superiorii au fost uciși și nimeni nu știe adevărul.
A transformat-o într-o tragedie națională.
Lumea crede că-i opera vreunui țicnit antiguvernamental.
- Nu doar asta pune ea la cale. - Am întrebat-o.
Zicea să consider Divizia o agenție exclusivistă.
- Vor fi doar misiuni vitale. - Vitale pentru cine?
De ce ți-a spus asta?
Pregătește o misiune. Vrea să mă ajute s-o scot pe mama din Rusia.
- Zice că are ea un plan. - Ascult-o, apoi refuz-o.
Michael, nu va putea. Nici eu n-aș face-o.
- Crezi că așa ar trebui să fac? - Cred că, dacă-ți scoți mama din Rusia,
e mai bine s-o ai pe Amanda de partea ta, decât în opoziție.
Păstrează-ți dușmanii și mai aproape.
Dacă te apropii de Amanda, trebuie să știi ce pune la cale.
Vrea Zetrov, iar eu sunt unealta perfectă să-l obțină.
Și când îți vei schimba planurile?
Vom vedea la fața locului.
Deocamdată, e un plan bun.
Du-te și fii cu ochii în patru.
- E Birkhoff. - Ce vrea?
E în Seattle, modifică programul. Au fost două intruziuni care...
- Ce-i? - Cică te-au dat la știrile locale.
Polițistul Peter Edmonds a fost ucis aseară, în fața unui bar,
iar cazul a luat o întorsătură stranie.
Aceasta este defuncta Nikita Mears, fugara dependentă de droguri, condamnată
pentru uciderea polițistului Eric Deros, partenerul lui Edmonds de acum zece ani.
Mears a fost executată de Procuratura New Jersey,
dar se pare că încă mai are admiratori.
Apelul dat la 911 n-a ajutat la identificarea trăgătorului.
- Cum vă numiți, domnule? - Prefer să rămân anonim.
Ce naiba face? Vrea să te expună?
Nu, fiindcă asta ar însemna să expună și Divizia,
pe care o vrea înapoi.
Ce vrei, Nikita?
- N-ai de ales! - Înapoi!
Gura!
Încearcă să mă ațâțe.
Polițistul Peter Edmonds a fost ucis aseară, în fața unui bar,
iar cazul a luat o întorsătură stranie.
-... Defuncta Nikita Mears... - Biroul senatorului Madeline Pierce.
... condamnată la moarte pentru uciderea polițistului Eric Deros,
partenerul lui Edmonds de acum zece ani.
- A apărut la stiri. - Văd.
Biroul doamnei senator Pierce.
Spune-i că un vechi prieten din Divizie vrea să știe dacă e bine.
Îmi va răspunde.
E biroul senatorial. Asigură conexiunea.
Percy e la telefon.
Îl poți depista?
Percy te-a sunat la birou? Ce vrea?
- Să vorbească cu tine. - Fă-mi legătura.
Văd că mi-ai primit mesajul. - Era subtil, dar l-am înțeles.
Mă bucur că doamna senator ne-a permis să vorbim.
Înseamnă că încă e utilă.
- Ce vrei? - Înțeleg farmecul.
Să fii fugar...
- E incitant. - Ce vrei, Percy?
M-am gândit că acum, fiind amândoi proscriși, avem un dușman comun.
În afara Amandei, singurul pe care l-aș omorî ești tu.
Mă temeam că vei spune asta.
- Îmi place când te temi. - Nu.
Mă tem pentru tine.
Aveam în plan s-o înlătur pe Amanda și să preiau din nou Divizia.
Spiritul tău răzbunător nu mi-a permis.
Așa că va trebui să-ți fac rău.
- Vrei să ne batem în curtea școlii? - Nu mă asculți.
Mi-ai luat ceva și îți voi lua și eu.
Cineva pe care-l iubești, fiindcă acum eu sunt răzbunător.
Dă-i drumul. Toți cei pe care-i iubesc sunt înarmați.
Nu și Carla Bennett.
Alo? Mai ești?
M-a abandonat. Nu-mi mai pasă de ea.
Sigur, nu-ți mai pasă de femeia care te-a ajutat să scapi de droguri.
Cea pe care o iubeai așa mult, încât îi spuneai "mamă".
Iubito, știu despre tine mai multe decât știi tu însăți
și le voi folosi să-ți fac rău.
N-o s-o găsești.
Singurul lucru bun dacă n-am Divizia e acela că mă axez pe o singură operațiune.
Voiai atenția tatei, ai primit-o.
NIKITA Sezonul 2 Episodul 14
Traducerea & adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
Atunci, s-a uitat la mine
și mi-a spus...
"Ești angajată".
- Poftim? Ai reușit! - Da.
Încep mâine.
Cei de la spital aveau nevoie de cineva ca tine.
M-ai ajutat atât de mult de când ai venit!
Uită-te cât s-a schimbat locul ăsta.
Mi-e teamă, Carla.
Când mi-a spus că am obținut postul, mi-a venit s-o iau la fugă.
Fiindcă ți s-a spus toată viața că nu valorezi nimic.
Când ești tânăr și auzi mereu lucrul ăsta, ajungi să-l crezi.
Dar acum ești mult mai puternică. Ești ca o floare sălbatică.
Florile sălbatice cresc în deșert. Cel mai îngrozitor loc din lume.
Își păstrează puterile și așteaptă ploaia.
Apoi dau de soare și înfloresc.
Asta vei face și tu, Nikita, vei înflori.
- De ce faci asta pentru mine? - Într-o zi, o vei face și tu pentru alții.
Așa trebuie să fie.
Bine.
Carla Bennett m-a ajutat să scap de droguri.
A fost singurul lucru bun din viața mea, până m-a transformat Divizia.
Nu-i voi permite lui Percy să-i facă rău.
- Știi bine că-i o capcană. - Am de ales?
Dacă a zis că se duce după ea, așa va face.
Se folosește de asta să te găsească.
- Dacă a găsit-o deja... - Și ne așteaptă acolo?
Sper să fie așa, Michael.
Nu-i datorezi nimic acelei femei. Te-a abandonat, te-a dezamăgit.
Nu, eu am dezamăgit-o.
- Dar nu-mi place să mă gândesc la asta. - Ce vrei să spui?
Carla m-a ajutat să scap de droguri, dar am recidivat.
Eram foarte bolnavă. Nu puteam renunța la viața mea.
Nu puteam ierta. Și serviciul...
Noul serviciu a fost prea mult.
Așa că am fugit și m-am drogat.
Apoi m-am dus s-o caut. Aveam nevoie de ajutor.
Erau niște polițiști acolo. Atunci am luat-o razna.
- Știu că l-ai împușcat pe unul din ei. - Da.
Carla era dată în urmărire pentru uz de droguri în alt stat.
Și ea fusese dependentă, înainte.
După noaptea aceea, a trebuit să fugă din nou.
A fost vina mea.
De-asta n-ai mai căutat-o?
Voiam să scap de Divizie,
pentru ca viața mea să n-o afecteze pe-a ei.
Așa cum nici tu n-ai vrut să se răsfrângă ceva asupra fiului tău.
Bine.
Dacă se ascunde, va fi greu s-o găsim.
Dar o vom găsi.
- Cum va fi, mai exact? - O să vezi.
Mă bucur că m-ai implicat, Alex, dar vreau să știi ceva.
- Ce anume? - Nu vreau să te mai ascunzi de mine,
nu vreau să mai acționezi pe cont propriu. Lucrăm în echipă.
Reapariția ta ca Alexandra Udinov va ridica multe semne de întrebare.
Sonya și cu mine te vom ajuta să răspunzi.
Amanda ți-a fabricat o acoperire. Trebuie doar să alegem agenții Diviziei
care să-ți servească drept alibi. Și să difuzăm detaliile presei.
Te vom ajuta să-ți "vinzi" povestea.
- Haine noi. - Potrivite pentru fiica pierdută,
bogată și puternică, ajunsă acum în mizerie.
Frumos titlu. Poate mă vor urmări paparazzi.
- Cum o să-l distrugă asta pe Semak? - Va fi paralizat.
Simpla ta existență îl pune în dificultate.
Controlează Zetrov doar fiindcă lumea vă crede morți.
Tot ce are îți aparține ție, de drept.
O vreau doar pe mama plecată de lângă el, nu și firma.
Noi știm asta, dar Semak nu. În asta constă puterea ta.
Nu putem fugi de destin. Ne cheamă.
Dacă nu-i răspundem, ne găsește.
Ca singura supraviețuitoare a acestui oribil atac,
destinul meu e să mă asigur că nu se va repeta această tragedie.
Acum, îmi caut puteri. Îmi amintesc de o femeie care m-a votat.
O femeie care-i ajuta pe cei mai nenorociți ca ea.
Spunea că florile sălbatice supraviețuiesc în deșert
fiindcă-și păstrează puterea.
Așteaptă ploaia, apoi dau de soare.
Și înfloresc.
Aș vrea să mai am vești de la această femeie.
Ea avea puterea care m-ar ajuta să fac față destinului.
Mulțumesc.
Foarte inteligent.
- V-au adus prin tunele? - Totul a mers ca la carte.
- Aici e ca la casa de nebuni. - Te-a sunat cineva?
Chiar prea mulți.
Vrei să vorbești cu un alegător și telefoanele sună întruna.
Nu știu cum să-ți mulțumesc.
Floarea sălbatică are un înțeles aparte pentru noi.
Va ști că despre mine e vorba.
Poate va trece ceva timp, dar, dacă aude fraza, va suna.
Bine. S-ar putea să fie o zi lungă.
Doamnă senator, aveți încă un apel. Spune că o cheamă Carla.
Carla?
- Nikita, tu ești? - Da.
Ce mai faci?
- Trebuie să te văd. Se poate? - Da.
E important. Stabilește ora și locul.
Bine, vin. Da, știu unde e.
- Ne vedem acolo peste o oră. - Bine.
- Baltimore. - Vă duc înapoi agenții, pe același drum.
Ne descurcăm și singuri. Nu se știe cine ne poate urmări.
Doamnă senator...
Baltimore. Nu-i pot urmări, nu știu cum au intrat.
Dar am auzit jumătate din discuție. Le putem lua urma.
Carla!
- Sunt aici. - Liniștește-te.
Ești teafără. Ai ajuns într-un loc sigur.
Să-ți văd brațele. Arată-mi-le, draga mea.
Ești în regulă. Liniștește-te.
Respiră adânc.
- Salut, Floare Sălbatică. - Carla.
Ce bine arăți!
Nu credeam să mai am vești despre tine. Mai ales de la o doamnă senator.
Bună, Carla, eu sunt Michael. Putem discuta undeva?
- Spuneai că locuiești în apropiere? - Da. Chiar acolo.
Ciudat...
- Ce anume? - Nu sunt sigură.
- Ce-i? - Doamna senator Pierce.
Florile sălbatice supraviețuiesc în deșert fiindcă își păstrează puterile.
Una din frazele ei a declanșat alarma Amandei.
- A Amandei? - E pe lista ei personală.
A apărut un fișier despre o infractoare, Carla Bennett.
E ordin de lichidare. Prima pe listă. Înaintea lui Percy!
Amanda chiar o vrea moartă pe femeia asta.
După ce l-ai ucis pe polițist, mi-a mers foarte rău.
A trebuit să fug în Mexic.
M-am întors în SUA după câțiva ani, dar mi-a fost greu să rezist
și acum mi-e și mai greu.
- N-am știut. - Nici eu n-am știut despre tine.
Mă bucur că ai prieteni printre senatori.
Nu prind decât trei posturi pe ăsta. Discursul ei era pe toate trei.
- Trebuie să plecăm. - E frig aici, Carla.
- Mașina noastră e acolo, să mergem. - Și mașina mea? N-o pot lăsa aici.
- Mi se vor fura lucrurile. - Am destui bani s-o iei de la capăt.
- Vino cu noi. - Cum de-ți merge așa de bine?
Trebuie să plecăm!
- Cum de nu ești în închisoare? - Am fost.
Ai ucis un polițist și ai scăpat după doar șapte ani?
- Nu chiar. - Ai evadat? Te-a ajutat dna senator?
- Am fost condamnată la moarte. - Poftim?
Și cum ai ajuns aici?
- Ți-au revocat cazul? - E complicat...
Trebuie să răspund.
- Da. - Știi că mi-ai povestit despre o femeie
care te-a ajutat să scapi de droguri, Carla Bennett?
- Da. - Are ordin de lichidare.
- Carla Bennett e ținta nr.1. - E pe lista personală a Amandei.
Înaintea lui Percy și a ta.
- De ce vrea Divizia s-o omoare? - Trebuie să închid.
Faci parte din Divizie?
- Poftim? - Nu mă minți.
- Ce-i aia Divizie? - Un program guvernamental.
Ori ucizi pentru ei, ori mori. Așa am scăpat de sentință.
Mă ascund de ei de patru ani. Am crezut că te folosesc să ajungă la mine.
Michael, e pe lista personală de lichidări a Amandei.
Amanda? Ce s-a întâmplat cu Percy?
- Deci, faci parte din Divizie. - Nu se numea așa când eram acolo.
N-am știut, Nikita.
Haide...
- E Percy! - Vor să ne încercuiască!
- Trebuie să ne ascundem! - Și Carla?
Nu-ți vor face rău din nou!
- La pământ! - Nu din cauza mea!
Carla!
- A trecut ceva vreme... - Voiai să stăm de vorbă?
- Asta voiam. - Atunci, dă-i drumul.
N-o amesteca și pe ea în mizeria asta.
Era pe bune, am cunoscut-o!
- Cum naiba?! - N-am auzit de ea până să-mi spui tu.
- Și lucrez de zece ani în Divizie. - Cam prea mare coincidență.
Singura persoană cunoscută ce nu era din Divizie?
Nu-i o coincidență, trebuie să fie un răspuns.
Ea m-a ales? Mi-a înscenat totul?
Noi nu lucrăm așa.
Recrutarea începe prin funcționarii închisorilor.
Dacă știi ce caută Divizia, le scoți pe câte unul în cale.
- Așa am făcut cu Alex. - Poate Divizia o urmărea pe Carla.
Ziceai că era fugară, când ai cunoscut-o. Poate de ei fugea.
Dar de ce m-au găsit pe mine și nu...
Arma!
- Care armă? - Totul are legătură cu noaptea aia.
Edmonds o hărțuia fiindcă nu avea forme legale pentru adăpostul de drogați.
Eu îmi pierdusem postul și mă drogasem din nou.
Ne putem înțelege, dacă vrei. Nu mai facem hârtii pentru primărie.
Nu-i asculta, Carla.
Carla?
- Nikita? - Așteaptă-ți rândul, dragă!
Verifică-i buzunarele, vezi dacă are ceva.
Îmi pare rău.
- Nu pune mâna pe mine! - N-o atinge!
- Sammy m-a apărat. - La o parte!
Haideți să ne calmăm. Lăsați-mă să discut cu ea.
Ce-ai luat, Nikita?
- La o parte! - Putem să ne vedem de afaceri?
- Jigodie ordinară! - Nu-ți mai spun o dată!
- Vrei să-ți calmezi partenerul? - Își face doar meseria.
- Nu-i adevărat! - Nikita, nu!
- N-o să facă nimic. - Nu te atinge de ea!
Până aici. Te dau dracului!
Atunci a luat-o razna totul.
Să ghicesc, detectivul Edmonds voia să mușamalizeze totul.
- Am crezut ca... - Eric!
- Jur ca... - Eric!
El a scos arma. Ai auzit?
A scos arma și l-ai împușcat în legitimă apărare.
Nu.
- Nu-i așa? - Nu.
Nu te pune cu mine! E băiat bun, familist.
- L-a împușcat... - Găsește-ți alt fraier, în alt oraș!
Nikita!
- Nu mă bag în așa ceva. - Ești deja băgată. N-ai de ales.
- Dă-te la o parte! - Termină!
Nikita!
Nu...
Nu!
Haide...
A pus mâna pe armă, să nu mă lase să-l omor pe Edmonds.
A fost suficientă o amprentă.
Așa a ajuns în vizorul Diviziei. Așa ai ajuns și tu, la început.
Dar nu înțeleg de ce-o vrea Percy în viață.
Ce-ai spus? Cum adică?
- Michael! - N-a fost o capcană.
Nu s-au folosit de Carla să te găsească, ci de tine s-o găsească pe ea.
Oare de ce?
- Ce-ai pățit la față, Roan? - Ai cunoscut-o.
- Uită-te la tine, Doamne... - Ba uită-te la tine.
- Ești căpitan pe o navă goală. - E ceva temporar.
- Spune-mi ce vrei, Percy. - Pentru început, să-mi cer scuze.
Fiindcă ai trimis un agent să mă omoare, acum 12 ani?
- N-am făcut așa ceva. - Nu, Amanda a făcut-o.
- Dar sigur ai știut. - Am știut doar ce mi s-a spus.
- Că voiai să faci public programul. - Nu-i adevărat.
Atunci de ce-ai fugit? De ce n-ai venit la mine?
Aș fi putut?
Nu vreau să fac asta, n-are rost.
Plătim pentru cele făcute.
Atunci, s-o facem cum trebuie.
Știm amândoi că a avut ceva cu tine.
Nu înțeleg însă de ce se teme Amanda de tine așa de mult.
Se teme de mine?
Nu știu, poate are niște resentimente.
Ai dispărut din peisaj și tot nu i-a ajuns.
A doua zi după ce m-a închis, a reinstaurat ordinul lichidării tale.
Chiar a doua zi, nu?
Cam multe resentimente...
Apelul la 911 n-a ajutat la identificarea trăgătorului.
- Cum vă numiți, domnule? - Prefer să rămân anonim.
E Percy.
Nu înțeleg, ce legătură are el cu un polițist din Newark?
Dezgroapă trecutul Nikitei.
Are legătură și cu femeia asta, Carla Bennett. Cine e?
Găsește-l pe Percy.
Vreau toți agenții, toate resursele în Newark și împrejurimi.
Acum!
Carla fugea de Divizie când am cunoscut-o, deci le era deja dușman.
- În niciun caz nu m-ar fi băgat acolo. - De-asta s-a dus la Percy.
A încasat-o ea, încercând să facă treaba ca lumea.
N-a încasat-o, s-a urcat în mașină.
Am mare nevoie de răspunsuri, Michael.
Știu. Le vom obține.
- Cum? - Îl găsim pe Percy.
- Cum? - Nu știu.
- Aș vrea să-i trag un glonț în cap. - Acum se poate.
Emițătorul său e inutil.
Emițătorul...
E la fel ca un pacemaker, nu? Transmite un semnal.
- Da. - Putem depista semnalul?
- Nikita... - Să-l folosim ca dispozitiv de urmărire.
- Ne-ar duce direct la el. - Ne-am gândit la asta.
- Eu și Birkhoff. Nu ține. - De ce nu? Poate fi inversat.
Semnalul poate fi inversat numai prin sateliții Diviziei.
- Deci ar trebui să fim în interiorul ei? - În interiorul operațiunilor.
- Ce s-a întâmplat? - O marți ca oricare alta.
- Poftim? - Nu contează.
- Vreau să mă ajuți. - Ai găsit-o pe Carla?
- Tu o vei găsi, dându-i de urmă lui Percy. - Ce?!
O vei face din interiorul operațiunilor, folosind sateliții Diviziei.
- Cum mă ascund de Amanda? - Nu te ascunzi.
După ce am frecvența corectă, inversez semnalul?
Asta-i tot.
Impresionant, Alex. Cum de ți-a venit ideea?
Știi cum mă obliga Percy să stau cu el în celulă?
Când sporovăia, mă tot gândeam cum să-l fac să tacă.
Voiam să apăs pe buton să-i opresc inima, dar știam că nu ține. M-am gândit la asta.
Oare chiar avea inimă?
Am găsit semnalul. În zona industrială, colțul dintre Rayford și Commerce.
- Străzile Rayford și Commerce. - Colțul de nordest.
Trimite acolo echipa, imediat.
Cât timp a fost Nikita în program? Vreau să știu ce-a pățit.
- Mai târziu. - Nu, acum.
Spune-mi tu prima. Ce-i cu Amanda?
Haide... Nu-ți vrei viața înapoi?
- Nu știu. - Te-ai schimbat.
Nu știu de ce a încercat Amanda să mă omoare.
Are multe secrete. Poate i-ai descoperit vreunul.
Am simțit într-o zi că s-a schimbat ceva, dar nu știu ce-a determinat asta.
- Gândește-te. - Nu știu.
De ce te-aș minți?
Am făcut rost de niște planuri.
Biroul maistrului e chiar în mijlocul fabricii.
- Eu acolo aș fi ținut-o. - Ai auzit când a întrebat de el?
De parcă erau prieteni vechi.
Am venit să primim răspunsuri, nu să tragem concluzii.
Ai grijă ce-ți dorești.
Eu știu că adevărul te va elibera.
Sau te bagă în altă închisoare.
E mașina lui Percy.
Știu că ai multe întrebări, dar nu uita:
Carla te-a salvat.
Dacă nu era ea, noi doi nu ne-am fi întâlnit.
Au venit.
- Nu sunt echipe care să-i aresteze. - Știu. Ne ocupăm noi.
Am depistat un satelit al Diviziei care ne urmărea.
- Primea un semnal din camera asta. - Computerul meu e sigur.
E "curată".
- Poate era un semnal inversat. - Atunci nu-i un dispozitiv, ci eu.
Ai avut grijă de mașină?
- Da. - Bine, plecăm.
Echipa Unu, dezafectați mașina.
Nu mai pleacă de aici.
Ce rapizi...
Mă auziți, domnule?
- Dă-i drumul. - E Divizia. Au întrerupt curentul.
Cred că echipele sunt deja înăuntru.
- Ce faci? - Îți salvez viața.
La pământ!
Haide!
Dă-i drumul!
- N-o vei face. - Nu, ai dreptate.
Nu!
- Sunt Amanda. - Nu te mai obosi cu emițătorul.
- L-am bruiat. - Felicitări!
Nu-i prima oară când te întrec.
- Ce vrei, Percy? - Să vorbim.
După cum știi, am găsit o veche prietenă care încă e foarte supărată pe tine.
Unii oameni nu știu când să renunțe.
- Faci mișto? - Poți să spui ce vrei.
Eu sunt aici, tu acolo. Divizia e a mea și nu poți face nimic.
Poate va face Nikita. Chiar acum e cu ea.
Noapte bună!
Mai spune-mi o dată, Alex, de ce faci asta?
Ca să-mi salvez mama.
- O iubești? - Bineînțeles.
N-o cunosc prea bine și vreau să schimb asta.
Pentru tine, asta nu-i o simplă misiune.
Nu-i ușor să înfrunți fantomele trecutului.
Trebuie să fii dispusă să faci orice sacrificiu.
- Vorbești din proprie experiență? - Ține minte, nu vei fi singură.
Nu mă refer la Divizie. Voi fi alături de tine.
- Indiferent de urmări. - E bine de știut.
Ți-am spus eu că, într-o zi, vei salva pe cineva.
Știu că ai multe întrebări.
Am fost pe drumuri multă vreme.
M-am pierdut în propriile gânduri.
Apoi, te-am întâlnit.
Când mi-ai spus că ești în Divizie, nu mi-a venit să cred.
M-am gândit că-i un truc. Nu puteam accepta coincidența.
Apoi mi-am amintit că nu există coincidențe.
Nu mă interesează filosofia ta, Carla.
Vreau adevărul.
Adevărul e că... pentru mine, e un coșmar.
Să fii tu implicată, iar eu să fiu cauza.
Cum să fi dorit să se întâmple asta? N-am vrut decât să te ajut.
Nebunia este că nu numai că ai supraviețuit în deșert,
ci ai înflorit.
Ultima oară când te-am văzut, nu erai în stare să păstrezi o slujbă.
Termină!
Ascultă-mă, Nikita.
Încerc să-ți spun că toate cele ce ți s-au întâmplat
sunt, de fapt, un dar.
Mai mult de-atât, sunt destinul tău.
Destinul nostru.
Ajunge! Nu mai cred nimic!
Zece ani am fost în Divizie și n-am auzit de tine.
Când a fugit Nikita, Percy și Amanda au zis că e prima care a scăpat.
Așa este.
Eu n-am fost în program.
Eu l-am creat.
Traducerea & adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro